Mit tettél, Steven?
AZ ELŐZŐ RÉSZEKBŐL
Nem tudom, hogy magyarázzam meg ezt.
-Mi vagy te? -Khonshut szolgálom. Az avatárja vagyok.
Védelmezzük a gyengéket, és Khonshu nevében lesújtunk.
Khonshu igazságot tesz, de akkor már késő.
Ammit úgy jelöli ki a helyes utat, hogy a gonosz írmagját is elpusztítja.
Megvan Ammit.
Amíg a romlott tömegek bűnnel töltik meg a világot,
megérdemlik, hogy ítéljen felettük.
Hol a többi isten?
Simán hagyják, hogy Ammit elszabaduljon?
Ha valaki audienciát kér az istenektől, arra lesújthat a haragjuk.
Ammitot titokban temették el. Még az istenek sem tudják, hogy hol.
-Valaki csak tudott valamit. -Egy férfi. Egy Szenfu nevű medzsaj.
Keresd Szenfu szarkofágját, és meglesz a sírbolt.
Egy térkép. Valami óriásihoz.
Ha nem tudjuk pontosan, hogy nézett ki az égbolt azon az éjjelen, fújhatjuk.
Amikor az istenek börtönbe zárnak, szólj Marcnak, hogy mentsen meg!
-Marc! -Egyvalamit sose felejts el!
A kínzásod adott erőt. Neked köszönhetem a diadalt.
Steven! Térj magadhoz! Gyerünk! Mi lesz már?
Ott futott valaki!
Nézd meg a dzsipnél!
Úgy tűnik, halott.
Fordulj meg!
Ott a csaj!
Mi van?
Nincs több időnk. Harrow biztos visszamegy a sírboltba.
Ha így lesz, szükségünk lesz Marcra.
Pontosan. Látod? Ő érti.
-Nem. -Nem?
Nem, az a helyzet, hogy megegyeztünk Marckal.
Ha Khonshu már nincs a képben, akkor örökre eltűnik.
Arról nem volt szó, hogy megöleted Laylát és minket is, igaz?
-Ezt sürgősen felejtsd el! -Megegyeztetek?
Hogy Marc az én életemből is eltűnik?
Nem gondoltad, hogy erről esetleg szólnod kellett volna?
Nem tűnt el már így is az életedből?
De. Végül is tök mindegy. A szerkó volt benne a legjobb, nem?
És az már nincs nála.
Steven, add át a testet, most azonnal! Ez egy öngyilkos küldetés!
Plusz biztos egyedül akarná ezt elrendezni.
Az ki van zárva. Nem úgy csináljuk.
Mi biztosan nem. Csak te vagy itt meg én. Meg a végtelen út.
-Innen gyalog megyünk. -Rendben.
Ott a tábor. Gyerünk tovább!
Úgy tűnik, már bent vannak.
De nekünk kell előbb Ammithoz érnünk.
Helló!
Nézzük meg, mit találunk!
-Mintha félnél. -Pedig nem.
Nem ártana.
Khonshu nélkül nincs se ruha, se öngyógyulás, se erő.
Azt hittem, te sem vagy. Ezt mondtad, nem?
Bár abból, hogy hiszek neked,
látszik, hogy tökfej vagyok.
Bárcsak simán eltűnhetnék! Én örülnék.
De sajnos még mindig itt vagyok.
És ha tényleg belevágsz ebbe, legyél észnél! Legalább Layla miatt.
Én már voltam ilyen helyzetben.
Én is. Egy testben élünk.
Majd biztos kisegít az izommemória.
Ez nem így működik. Csak…
-Kit érdekel? -Itt vagyok.
-Nem vagy egyedül. -Igen, tudom.
Nem vagyok egyedül, itt van Layla.
-Ő majd vigyáz rám. -Belezúgtál?
A feleségembe?
Kösz, hogy aggódsz, haver, rendes tőled, de innen megoldjuk.
Esküszöm, Steven…
Ha szükségem lesz egy fehérjeshake-receptre, majd dumálunk.
Belelöklek egy szakadékba!
Bevallom, egész életemben erre vágytam.
A kalandra.
-Tudom. Mindig az kell, ami nincs. -Igen.
Ugyanolyan az illatod.
-Persze miért is lenne másmilyen? -Ja.
Marc meg akar védeni téged Khonshutól.
-Mi? -Ezért taszít el magától.
Attól tart, hogy Khonshu téged szemelt ki az avatárjának.
Gondoltam, ezt tudnod kéne.
Sajnálom.
Miért most mondtad ezt el?
Nem tudom, csak gondoltam, tudnod kell.
Nem mondhatja meg, mit tegyek.
Nem kell a védelme. Csak egy kis őszinteség.
-Megértelek. -Az inkább a te tereped, nem?
Mi? Az ööö… őszinteség?
Igen. Az ööö… őszinteség.
-Megyek előre. -Oké, persze.
-Aztán biztosítok. -Köszi! Mit biztosítasz?
Még mindig nem tudom, mikor viccelsz.
Gyerünk!
Anyád!
-Jól vagy? -Prímán, kösz.
-Így. -Ez elég égő volt.
-Ugyan! -Köszi!
Még nem láttam ilyen szépséget.
Igen, csodaszépek. Nem igaz? Itt állnak…
-Több száz éve őrzik a bejáratot. -Egyszerűen nem is…
Ha valamiért életre kelnének,
és feladnának nekem egy fejtörőt, azt imádnám.
Be lennék szarva, de imádnám.
Ez meg mi?
-Ezt te csináltad? -Mi?
Igen. Apám miatt. Bírta volna ezt a helyet.
Igen? A papa szereti a törit?
Rosszabb a helyzet. Elhivatott régész volt.
-Az laza. -Ja.
Számára ezért meghalni se volt kár. Meg is halt.
Őszinte részvétem!
-Kösz, de semmi vész. -Jól van.
Semmi vész. Megesik.
Fogadok, hogy most nem győzne vigyorogni,
ha látna itt, a bizonyítékok között.
Lehetséges.
Talán nem is olyan rossz itt meghalni.
Tárjuk fel a titkot?
Igen, tárjuk fel!
Milyen furi!
-Ez egy útvesztő. -Észvesztő.
-Hat útvonal van. -Igen.
-Persze. Hat pont. -Mire kellett lőniük?
Ez az egész…
egy szimbólum.
-Hórusz szeme. -Igen.
Nézd csak meg!
-Mi? -Látod?
Ez a jel védelmet nyújtott a túlvilágon.
Milyen erőforrások kellettek, hogy ezt megépítsék?
-Az utolsó avatárja egy fáraó volt. -Hogy mi? Egy fáraó, basszus?
-Mi ez? Szerinted térkép? -Hát…
Hórusz szeme egyúttal az elme szeme is, igaz?
Ez jelképezi a hat érzéket, a hat pontot.
Itt a szemöldök, vagyis a gondolatok.
A pupilla a látás, nyilvánvalóan. Ez a pont itt a hallás.
Szaglás, tapintás. És ez a hosszú vonal, ami csigavonalban végződik,
ez a nyelv.
Az avatár nyilván Ammit hangja.
Ahogy mondod.
Heka-papok.
A maszkjukból és az ünnepélyes pózból ítélve.
Ide temették őket, hogy megvédjék a fáraót.
Mi a csuda az a heka?
Korabeli varázsló. Évszázadok óta idelent vannak.
Ezek a szerencsétlenek voltak az áldozataik.
Nem egy szimpla temetés volt.
Uramisten! Ez itt friss vér?
Meg néhány húscafat?
Ja.
-Menjünk tovább! -Jó.
Egy pillanat!
Az alapján, hogy egy rakás csontot meg vért látok abban az irányban,
arra gondoltam, hátha van másik…
Van egy másik…
Van odafent egy nyílás, látod?
Igen.
-Megnézzük? -Ja.
-Okés. -Jó. Menjél!
-Én? -Te.
Jó, rendben.
-Oké, fent vagyok. -Megvagy?
Igen.
Az ősi szövegek szerint Ammit össze van kötve egy usébtivel,
egy szoborizével.
-Mi a helyzet? -Egész lenyűgöző.
Mintha most töltöttek volna fel egy kanópuszedényt. Kígyóbőrök…
-Öngyógyító bigyók… -Steven!
-Igen?
-A kijárat? -Aha.
De állat!
Igen. Mehetünk erre.
-Harrow. -Mire lődöznek?
Nem tudom.
Bújj el!
Futás! Majd megtalállak!
Kilapult.
Steven!
Jesszumpepi!
Én vagyok az első. Ez egy fáraónak való sírbolt.
II. Thotmesz.
Nofertiti. Az egyik nagyágyú lesz.
Szóval, megcsókoltad?
Most vízbe akarsz fojtani minket?
Azt kéne.
De végül is elmondtad neki az igazat arról, hogy miért taszítom el.
Erre nem számítottam.
Hát ja.
Odanézz! Mennyi ereklye!
Makedón írás volna? Nem. Mi?
Ez nem lehet igaz, nem lehet. Ez makedón írás.
Az egyetlen fáraó, aki…
Azt akarta, hogy egyiptominak nevezzék…
De…
Azt hiszem, az, ahol most vagyunk, az egy régóta keresett sírbolt,
méghozzá Nagy Sándoré.
Nagyon ügyesen elintézted.
Az ilyen férfiak, mint te,
miért érzik úgy, hogy muszáj ilyen lekezelően beszélniük?
Pici szkarabeuszom.
Nem így hívott az apád?
Abdullah el-Faouly.
Ő volt Egyiptom egyik legkülönlegesebb régésze.
Büszke lenne most rád…
ha tudná, hogy az elsők között vagy,
akik megerősítik a világ előtt, amiben ő mindig hitt.
Hogy az egyiptomi istenek köztünk járnak.
A mérleg
úgy segít ítélkezni, hogy felfedi előttem a bűn és a fájdalom pillanatait.
És a férjed…
most nagyon szenved.
Borzalmasan nagy fájdalmat kell kiállnia.
De nem mondta el neked az igazat.
Te viszont láthatóan égsz a vágytól.
Azt mondom, ki vele! Szabad a pálya.
Láttam a mérlegét.
És a mérleg nem hazudik.
Valami határozottan azt súgja, hogy nem kéne kinyitnom.
Akarod, hogy Harrow megelőzzön?
Oké.
De durva!
-Hol van az usébti? -Hát…
Ha az ember örökre el akarja rejteni, nyilván olyan helyre teszi,
ahol egy átlag sírrabló nem nézi meg.
Szerinted hol lehet?
Nagy Sándor volt Ammit hangja.
Jól van, valamit megnézek. Csak gyorsan.
Bocsánat! Elnézést! Nagyon sajnálom, kedves Sándor!
Jól van, tátsd ki a szád! Bocsánat, kedves Sándor!
Elnézést! Nem szívesen csinálom.
Az az, nyúlj csak bele! Jó mélyre!
Az édesapáddal zsoldosok végeztek.
És senki se tudja, kik voltak, igaz?
Arra célzol, hogy Marc is köztük volt?
Te mondtad. Mit gondolsz?
Marc emlékszik mindenre, ami aznap történt.
Mindenkire, aki meghalt.
De egy férfira különösen.
Arra, akinek bordó sálja volt.
Szkarabeuszmintás.
Kézzel készült. Talán a lánya csinálhatta?
Végeztél?
Kívánom, hogy megnyugvásra lelj.
Ébredj!
Uram, találtunk egy másik járatot.
Layla, nézd! Siker!
Na kié lesz az usébti? A miénk.
Turkálnom kellett érte Nagy Sándor nyelőcsövében, de megvan.
Minden rendben?
Hall most engem?
Nagy Sándor? Kétlem. Remélem, nem.
Mi történt apámmal?
-Hozzád beszélek! -Mi?
Hozzád beszélek, Marc!
-Gyere, menjünk! -Nem.
-Indulnunk kell! -Marc, nem!
-Mi történt az apámmal? -Ide hallgass!
Le kell lépnünk most rögtön. Mindent megmagyarázok, de tűnjünk el!
Te ölted meg Abdullah el-Faoulyt?
Dehogy öltem meg!
De ott voltál.
-Ott voltál. -Én…
Tényleg ott voltál.
Ott voltam. Igen, ott voltam.
Értem. És hogy halt meg?
A társam kapzsiságból…
mindenkit kivégzett az ásatáson.
Meg akartam menteni apádat, de nem tudtam. És…
Nem! Bezzeg azt a gyilkost oda tudtad vinni! Igaz?
-Igen. -Igen.
Engem is meglőtt, majdnem meghaltam.
De mégse haltam meg. Kész csoda volt.
Mióta találkoztunk, el akartam mondani.
-De nem ment. -Uramisten!
Sajnálom.
Ezért találkoztunk?
Mert téged furdalt a lelkiismeret.
Itt vannak.
-Kell, hogy legyen más kiút is. -Menj, keresd meg! Feltartom őket.
Gyertek!
Csak te vagy?
A többi néma csend.
Emlékszem, milyen volt először felébredni, tudva, hogy Khonshu nincs többé.
Az a nagy csend felszabadító volt.
Szabad ember vagy.
És persze a szabadsággal választás is jár.
Most pedig rendkívül fontos dologban kell választanod.
Jól van.
Olyat nem tudok megmenteni, aki nem menti meg magát.
Semmi gond, Rosser! Nyugalom! Egy régi csontváz nem bánthat.
Legalább tudjuk, mi történt szegény Montalbannal.
Igen, és mindenkivel, akit a kapzsiság vezérelt.
-Vajon a kincs is eltűnt? -Szerintem nem.
Nem látsz valami furcsát azon a szobron?
Ő Kojolsauki. Az aztékok holdistennője.
Nem, de én csak egy lelkes diák vagyok.
Maga viszont dr. Steven Grant.
Lehetséges. De bátor fiú vagy.
Nézzük, mit találunk a barátunkon!
És a következő B22, emberek.
B22.
B22. Nincs valakinél B22? Nyugodtan jelentkezzetek!
B22! Ne csináljátok ezt velem, nehogy elbóbiskoljatok!
Most kezd izgalmas lenni. B22. Már érzem. Hamarosan nyertest hirdetünk.
Hogy vagyunk ma, Donna?
Tudnám díjazni, ha kihúzná az én számaimat is.
Gyerünk tovább! G15. Van valakinél G15?
G15? Senki? Akkor 16. Azaz 16T.
Mi a csuda?
Na itt mi készül?
Hát ez gyönyörű. Nagyon ügyes.
Bravó!
Te leszel a párom, O73. Nem. Megyünk tovább.
B7, valaki? B7?
Na, fiatalember, lefékeztünk. Itt, a kedvenc helyén.
N39.
Ma másik film lesz, rendben?
A héten már ötödször nézted meg. Az sok.
Megijesztettelek? Jaj, bocsánat!
-I2. Valaki? -Nézd már!
-Nézzétek a lapotokat! -Nyertél.
-Érzem. -Nyertünk.
Szerintem már van bingónk.
-Én nyertem! -Meg is van a nyertes!
Ezúttal majd osztozunk, eskü.
Steven!
Semmi baj. Jöjjön! Ez az.
Visszaülünk. Jól van.
Marc, nem csinálhatja ezt.
Tudom, hogy nagy nehézséget okoz magának
elkülöníteni
a valóságot a képzeletétől.
Remélem, nem bánja, de bátorkodtam kölcsönvenni a filmet, amit behozott.
Jópofa volt látni, hogy még működik a régi videómagnóm.
A SÍRBOLTOK URA
Hányszor látta már ezt a filmet? Csak úgy körülbelül.
Tetszik benne a gonosz.
"Egy fa sem emelkedhet fel a fényes mennyekig, ha nem nyúlik le
"a poklok mélyéig."
Ez jó duma. És a sztoriban folyton felbukkan az a holdisten.
Nem azt mondta, hogy egy olyannak dolgozik?
Mi okozhatja ezt a hasonlóságot?
Mármint a film minőségét elnézve
nem hinném, hogy túl sokan látták volna.
Mit gondol? Csupán véletlen?
Nem, én… Szerintem…
-Igen? -Szerintem valaki…
-Tudom. És nagyon sajnálom.
De ne feledje, azért kapott nyugtatót, mert kezelhetetlen volt.
És hamarosan elmúlik a hatása.
Marc, nem anyagi, inkább mentális világban élünk.
Érti? És csupán közvetett következtetéseket vonunk le
a valóság természetéről. Itt van például ez a toll. Látja?
Számomra ez egy íróeszköz.
A kutyám számára rágóka. Mindkettő igaz.
Ugye? Minden a kontextuson múlik, és a nézőponton.
Mindössze annyit kérek magától, hogy őszintén mérje fel a helyzetét.
Minden emlékeztet…
-Minden emlékeztet… -Mire emlékezteti?
A múltjára?
Stevenre?
Ismeri Stevent?
Hát persze, ismerem Stevent. De Marc, most magával szeretnék beszélni.
Feltűnt, hogy az üléseinken kezd kialakulni egyfajta mintázat.
Valahányszor magának szegezek egy kérdést, maga kiborul, nem bírja a stresszt.
Ez normális. Sokan vagyunk így, ha a tapasztalataink
legmélyebb rétegéről kell beszámolnunk, a személyiségünk legbelső magjáról.
Behunyjuk a szemünket. Ez érthető.
Nem tudok segíteni, ha nem segít saját magán.
Maga meglőtt engem.
Meglőtt engem.
Marc! Hé! Hahó! Ha nem tudunk itt nyugodtan ülni,
és számba venni az érzéseit… Marc!
-Marc, figyeljen, tudom… -Ne jöjjön a közelembe!
Esküszöm, tényleg megértem, hogy mit érez.
Én is szenvedtem mentális betegségben, megszakadt az érzékelésem folytonossága.
Mániás rohamaim voltak, majd depresszióba süllyedtem.
-Tudom, mit érez. -Nyissa ki az ajtót!
-Ez gyógyítható. -Nyissa ki!
Tudom, hogy lehet magán segíteni. Marc, kérem…
Ne jöjjön ide!
Marc, ne csinálja, ettől csak még jobban…
Jól van. Finoman! Ne bántsák! Oké?
-Jól van? -Igen.
Engedjenek ki!
Engedjenek ki! Kérem! Valaki engedjen ki!
Steven?
-Marc? -Steven!
Marc!
-Hogy lehetséges ez? -Nem tudom.
Mi az utolsó, amire emlékszel?
-Az, hogy Harrow ránk lőtt. -Igen!
Igen! Pontosan! Oké.
El kell tűnnünk innen. Gyere velem! Gyorsan!
Helló!
A mentális zavarokkal kapcsolatos segítségért
keresse fel a helyi segítőszervezeteket.
A feliratot fordította: Gáspár Bence